Hur är det fatt, mrs James? Sov ut i natt. Tiotimmarspassen tär.
Jag fick dåliga nyheter. Min Jim är saknad.
Försök att inte oroa er. Han dyker säkert upp.
Jag hoppas att ni har rätt. Det känns nog bättre efter en kopp te.
Ja, nu är dagen slut.
THEIR FINEST HOUR
En miljon kulor till i morgon? Flickorna har gjort 10 timmar i dag.
Ja, jag förstår att det brådskar.
Men flickorna kan inte arbeta 14 timmar i sträck.
-Nåja, jag ska fråga. -Hon behöver inte fråga.
En miljon kulor till i morgon...
Kom an, flickor! Det måste göras!
Vilket trams!
Stopp där! Stanna bussen!
Vi kommer inte längre. Man får gå till Bloomsbury härifrån.
Tack.
Den här vägen, fröken.
En miljon kulor?
-Inte undra på att publiken buade. -Vi lär av våra misstag.
Ett sånt manus borde inte filmas.
Vi är ute efter autenticitet. Autenticitet präglad av optimism.
Tror ni inte att jag vet hur man ger publiken optimism?
-Jag har tre sonsöner i försvaret. -Ert bolag är känt för komedier.
Årets vinstrikaste brittiska film var en komedi -min.
-Och mr Buckley skrev manus. -Den var mycket underhållande.
Men om vi ska väcka intresse och vinna förtroende-
-krävs det mer än tjocka poliser som faller från stegar.
Vi behöver nåt som inspirerar landet!
Ge mig tydliga direktiv, mr Swain.
Då lovar jag att göra en film som vinner kriget åt oss.
Eller som muntrar upp om vi förlorar.
Vad är det ni vill ha?
Ni har hört direktiven, mr Baker. Autenticitet och optimism.
Jävla ministerlakej...
Då gräver jag fram en story.
Beklagar att ni har fått vänta. Välkommen till informationsministeriet.
-Roger Swain. Miss Cole? -Mrs.
Varsågod och sitt.
-Maken i krigstjänst? -Civil flygrädsvakt.
Av hälsoskäl är han inte vapenför. Men han stred i Spanien.
Utmärkt. Vad gäller platsen...
Vi måste hitta en trovärdigare kvinnlig vinkel i våra filmer.
Mr Buckley är tillsatt som särskild rådgivare.
Inte särskild nog för att få betalt.
-Han tror att ni är vad vi behöver. -Hon kan inte vara sämre än killarna.
Har ni skrivit det här?
Mina pommes frites låg i den.
Jag var sekreterare på reklamtextningen.
Men alla reklamtextare är inkallade.
"Surrogott -inte kött, men inte dumt."
"Ibland får man nöja sig med det man har."
Utmärkt.
Ingångslönen är 3,10, men det gäller för killarna. Ska vi säga...
...två pund i veckan?
Går ni på bio? Då känner ni till informationsfilmer.
De visas mellan förfilm och huvudfilm, så att publiken inte kommer undan.
Vad gör man vid ett flyganfall? Ta genast skydd.
Stå inte och titta upp mot himlen. Ta genast skydd.
En manussida motsvarar en minuts speltid eller 80 meter celluloid.
Om inte regissörerna slösade råfilm som vore det toalettpapper.
På tal om det: Damernas är sista dörren till vänster.
Jag avråder från övriga inrättningar.
Jag trodde det var en sekreterarplats.
För Guds skull, tala tyst om det!
Vad sa krigskonstkommittén?
De tycker att mina skildringar är för brutala och nedslående.
-Du är mycket bättre än de andra. -Men de lyckas sätta mat på bordet.
Ellis, jag var på ett möte i dag.
Om ett nytt jobb.
De erbjöd mig det.
Två pund i veckan.
Perry vill att du ska sitta modell.
Men jag sa att bara jag får måla dig.
-Du tar bara med mig för perspektivet. -Nej, för att jag vill ha dig med.
Jag måste till min vaktpost.
Det är ett skrivjobb.
Bra, Catrin.
Vid flygräder ska du gå ner i tunnelbanan.
Jag tog inte med dig från Wales för att se dig bli träffad.
Jag träffade April i dag.
Hon och Tony har hittat på en listig kod så han kan skriva om vad han gör.
"Byallmänning" betyder England.
"Löksoppa" är Frankrike.
De har ett ord för "regemente" och ett för "trupp"...
-Måste du röka? Kan du inte låtsas? -Jo, men inte låtsas vara rök.
-Bryt! -Kan jag få en stickning?
Händerna längtar efter nåt att göra.
Rekvisita.
Jag inser att filmen är av nationell betydelse.
Vi ska givetvis inte tona ner budskapet. Jag undrar bara...
...om det inte skulle ge större effekt om mr Brown var mer uttrycksfull.
På tal om den listiga koden skulle jag kunna säga:
"Det är det första listiga April nånsin har gjort."
Ja, du hör.
Bara ett stänk av humor. Och längre fram... -Hejsan.
-Hejsan. -Självklart.
Nej.
Vi har en skylt i slutet: "Han lyssnar inte, men det gör kanske fienden."
Ett skämt om att kvinnor inte tror att deras män hör på.
Om ni svarar, blir skylten obegriplig.
Jag har skrivit scenariot.
Jag finns i logen, om nån behöver mig.
Tio minuters rast.
Släck lamporna.
-Portad från inspelningen. Varför det? -Skådisen misshandlade manus.
Ja, han är ju skådis. Vad är det här? Botgöring?
-Hej, Mabel. Hur mår pojken? -Han artar sig fint.
Jag vill bidra till krigsinsatsen, men jag vet inte vad jag ska göra.
-Är du flink i fingrarna? -Jag tror det.
Har du funderat på fabriksarbete?
Versionen utan repliker, tack. -Klippet ska användas för morötter.
-Hej, Mabel. Hur mår pojken? -Han artar sig fint.
Han äter oss ur huset.
Jag vet inte vad jag ska göra.
-Är du flink... -...i trädgården?
Jag tror det.
-Har du funderat på... -...morötter?
Jag ska se till att det blir inspelat.
Tack.
Hur har det gått?
-Är pojkarna snälla mot er? -De ser inte vitsen med mig.
"Om det är en hund med, låter vi inte en terrier skriva 'vov-vov'."
Jag har läst det ni skrivit. Ingen av dem är bättre.
Ska vi gå ut och äta lunch?
Se inte så from ut, det är jobb. Jag har ett erbjudande.
När jag inte är "särskild rådgivare" jobbar jag åt Gabriel Baker.
-Minns ni honom? Ungraren. -Han är producent.
Angelägen om att göra en film som betyder nåt.
-Hej, Tom. -Thelma.
Ursäkta mig.
Dunkerque. Evakuering av soldater trängda av tyskarna.
700 fiskebåtar och flottan har i uppdrag att ta hem våra pojkar.
Tvillingsystrar bidrar med pappas båt, får däcket fullt av soldater.
-Autenticitet och optimism. -Det kan bli en jäkligt bra story.
De vill att nån ska prata med flickorna först.
-Jag? -Om inte er konstnär invänder.
Hur träffades ni?
-Han målade stålverket i Ebbw Vale. -Jaha, en sån konstnär.
-Äldre än ni? 50? -Nej.
60? Säkert en snobb, inga andra har råd att vara konstnär.
Familjen gjorde honom arvlös på grund av hans politiska åsikter.
Vad säger ni om en dag vid kusten? Blir det film, får ni ett bättre jobb.
Nån måste skriva pjunket.
Flicksnack, alltså. Kvinnorepliker.
Vov-vov.
Jag söker Rose och Lily Starling.
Vi får inte prata med tidningarna.
Jag är från informationsministeriet.
Filmavdelningen.
Film?
Och ni körde till Dunkerque?
Vi tänkte göra det, men motorn stannade fem sjömil ut.
Trasigt lager. Vi kom aldrig fram.
I tidningen stod det att ni tog hem soldater.
En bogserbåt på väg tillbaka tog oss på släp.
Soldater hängde över relingen, så vi tog ombord några.
Nån såg när vi la till och ringde tidningen.
Det blev fel.
Pappa var rädd att bli till åtlöje, så vi fick inte prata med tidningarna.
Men ni är inte tidningarna, ni är filmen.
Får jag fråga henne en sak?
-Får Lily fråga en sak? -Har ni träffat Robert Donat?
-Den berömda skådespelaren. -Nej, tyvärr inte.
Pappa!
-Kom, fort! Vill ni se köket? -Det är inte han.
Det är ingen fara, Lil. -Han gillar inte främmande.
Det är mycket han inte gillar.
Ni tog hans båt utan att fråga. Var ni inte rädda?
En av soldaterna hade en ränsel. Plötsligt morrade den, skrämde oss.
Det var en hund.
Och en fransos försökte kyssa Lil.
-Rädda för er pappa, menar jag. -Nej, han hade köpt en flaska.
Vi tänkte vara hemma när han vaknade. Förresten var Eric i Dunkerque.
-Eric? -Pappas styrman.
Han gav oss fotografier när vi fyllde år.
Vi fyller år samma dag.
Robert Donat i "De 39 stegen".
Och John Clements i "De 4 fjädrarna".
-Har ni träffat John Clements? -Nej, det har jag inte.
De där är mammas. Vi vet inte vem han är.
-Jag har träffat... -Blir det en film?
Antagligen inte.
Jäkla motor, va?
-En liten drink kan väl inte skada? -Jag får inte vara ute.
En kyss, då? I morgon kanske jag är i tjänst igen!
Skyddssökande till vänster!
Riktiga resenärer, raska på!
Riktiga resenärer till höger!
Catrin?
Jag var ute när räden kom.
-Jag tog skydd på Baker Street. -Jag visste inte om du var i säkerhet.
-Jag vet aldrig om du är i säkerhet. -Se bara på dig.
-Jag behöver bara en kopp te. -Räden knäckte vattenledningarna.
Catrin, jag...
-Åk tillbaka till Ebbw Vale. -Ellis...
Det är Europas största stålverk.
-Risken för bombräder är större där. -Det är inte bara det.
Jag har inte råd med vårt boende här.
Jag har inte råd med boende nånstans.
Om jag var ensam kunde jag slafa i Perrys ateljé och fortsätta måla.
Du behöver inte försörja mig. Jag får lön.
-Det kräver ändå en man med inkomst. -Gör inte mig till ett bekymmer.
Mr Cole? Det är Alf en trappa ner.
Jag är inte kriget, inte kommittén. Jag gör saker bättre.
-Mrs Cole. -Hej, Alf.
Räddningspersonalen undrar hur många de är i källaren i nummer 12.
När tvillingarna nådde Dunkerque...
...gjorde de som alla andra mindre båtar.
Körde soldater från stranden ut till fartygen på djupare vatten.
Det kom granater och kulspruteeld, men det pratade de inte om.
Vad de tycks ha lagt på minnet är detaljerna.
De små, autentiska detaljerna.
Soldaten med hunden i ränseln.
Och fransmannen som försökte kyssa Lily.
De var verkligen förfärligt modiga.
Deras far kör med dem. Han är lite av en fyllbult.
De är rädda för honom, men tog hans båt ändå. Nancy heter den.
Nancy Starling, efter deras mor.
Huvudet på spiken.
Huvudet.
Autenticitet, optimism...
...och en hund.
Värnplikten har väl tunnat ut ert manskap.
Ni ska få låna folk av oss.
-Mrs Cole och miss Moore. -Ja.
Vi vill ha ut den till biograferna medan det finns några kvar.
Bra gjort.
Bra gjort, ja.
-Får jag jobbet? -Ja, tvillingar fördubblar pjunket.
Ni blir utlånad till Baker. Ingen eftertext. Ministerielön.
Jag behöver mer.
Jag behöver mer än ministerielön.
Jag ska prata med Baker.
Leslie Banks är i min ålder.
Han stapplar fortfarande runt i filmstudior och föreställer älskare.
Nej, Cerberus! För mycket glas.
Om du ägnade klienter samma omsorg som hyenan, vore du en bra agent.
Spitfires! Bidra till...
Ambrose Hilliard. "Mannen med glimten".
Får jag be er att göra honom? Kommissarie Charnforth?
Någon har gjort ett misstag. Lätt hänt, och jag höll på att missa det.
Jaha...
Spitfires, Sammy.
I fickan.
Tack.
När får vi se er på filmduken igen, mr Hilliard?
Ja, säg det.
Baker har tydligen ett manus om Dunkerque i görningen.
Du ska tydligen sitta här inne.
-De vill ha en titel. -Vi har inte börjat skriva än.
-Och inspelningsplatser. -Ska vi rollsätta också?
-En båt, en strand, tvillingar. -Pröva Devon.
Eller Dunkerque. Åk dit och reka, personligen.
Hon är avdelad för att spionera på oss. Säg inget till henne.
Då lägger sig vartenda departement i.
-Skrivbord. Parfitt känner du. -Trevligt att ha dig med.
Rapportera.
-Vad tycks? -Pappan skämmer.
-Bra med en full sjöman, dock. -Han kan bli farbror. Farbror Frank.
Plakat i lastrummet, vaknar i Dunkerque, tror inte sina ögon.
-Ger oss skratt, får en kula i akt 3. -Komiskt liv, tragisk död.
-Tårar laget runt. -Styrmannen måste vara pojkvän.
-Roses eller Lilys? -Vilken som. Båda? Hurdana är de?
Blyga, tystlåtna. Lily sa knappt nåt.
-En tystlåten, en pratig. -Båda är tystlåtna.
-Hur gamla? -30?
Underbart... Arbetsnamn: "Nuckorna i Margate".
Southend.
De är 21. Lily rar, Rose fartig. Rose får pojkvännen.
"Älskling, jag kunde inte dö utan att få se dina blå ögon en sista gång."
Den får du gratis av mig.
-Vad heter pojkvännen? -Eric Lumb.
Hör du oljudet? 200 kvinnor på de billiga platserna-
-lovar högt att aldrig döpa sin son till nåt så jävla tamt som Eric.
-Ge mig ett hjältenamn. -John.
Johnnie.
Han måste komma tillbaka.
En risk. En räddning.
"Var inte dum, Johnnie! Krypskytten!"
Räddar sitt befäl. En kamrat?
Räddar hunden.
Men det gjorde han inte. I verkligheten...
Film är verkligheten, med de tråkiga bitarna bortklippta.
Förväxla inte fakta och sanning. Ingetdera får stå i vägen för storyn.
Vi vet hur den börjar: Johnnie i Frankrike. Och vi vet hur den slutar.
-Hemma igen. -Däremellan har vi en hund...
...Dunkerque, motorhaveri...
...och farbrors död.
Nu behöver vi bara fylla i luckorna.
Jag köper den.
Handpenning.
Kalla det hyra, kalla det vad du vill, men jag lämnar inte London.
-Ursäkta. Dålig natt. -Möte med krigstransportministeriet.
De har fått nys om ert filmscenario.
De befarar att Nancy Starlings motorhaveri kan väcka...
..."stridsmoralsänkande tvivel på brittisk ingenjörskonst."
Det var hon. Jävla ministeriespion.
Det är kanske inte motorn. Det fastnar skräp i propellern.
Frank hoppar i för att ta bort det, blir skjuten och flickorna tar över.
-Inte flickorna. -Inte flickorna?
-Johnnie. -Johnnie?
-Varför han? -Han är hjälte.
-Då måste han göra nåt hjältemodigt. -Han heter Johnnie.
-Försöker du mucka gräl? -Johnnie är svårt skadad.
En manlig rispa på överarmen. Han läcker inte mjälte genom brallorna.
Rose och Lily får ju inte göra nåt!
De åker till Dunkerque.
Flickor vill inte vara hjältar. De vill ha hjälten.
Tom.
Om den där ormen visar sig på kontoret när vi är borta, får du sparken!
Och försök inte lura mig. Jag vet hur hennes raktvål luktar.
Var det nåt mer?
Du som så gärna spelar ut din kvinnlighet kan städa!
Jag hörde möbler.
"Havets änglar", "Över vågorna", "Två till Dunkerque", "Tre till Dunkerque"-
-"Från bystan till Dunkerque", "Byster till Dunkerque"...
Nånstans i världen finns det en kula med hans namn på!
Varför är inte han inkallad? Parfitt är för gammal, men Buckley?
Baker övertygade nån om att han gör mer nytta med en skrivmaskin.
Det varar inte. Han slutar i uniform som alla andra mammas gossar.
Om han nu haft en mamma.
Troligare är att Parfitt hittade honom på golvet på en pub, självalstrande.
Många män är rädda att vi inte går in i våra bås igen när det här är över.
Det gör dem stridslystna.
Nåt har förändrats.
Jag har städat.
-Hur gick det på mötet? -Jag föreslog ändringar som de godtog.
-Vad är det här? -Lunch.
Flickorna kan köra båten hem.
De kan köra båten, leda hela jävla flottan. Men Johnnie rensar propellern.
Du är sen. Jag tog mig friheten att beställa.
Vi har gäster. Vänner från Polen.
-Det är mycket illa i Europa. -Ingen dans på rosor här heller.
Inga vettiga servitörer sen Italien gick med i kriget.
De har gripits som "statsfiender", alla utom Geppetto där borta.
Som antagligen är spion.
Cerberus!
Herregud, ett dött får? Usch!
Inte på ransoneringskort, men han kan inte leva på smulor.
Sophie får göra sylta åt honom.
Lyckost.
Din syster kanske kan mata mig med, om du inte hittar nåt jobb åt mig.
Har du läst Bakers synopsis till Dunkerque-filmen?
En aning bättre än väntat.
Johnnies flykt undan den tyska krigsmaskinen.
Räddningen av hunden är väldigt bra.
"Kom, pojken! Kom."
Nej, inte du, Cerberus.
Frågan är vem som ska spela Rose.
Farbror Frank?
"Ett mänskligt vrak." Sammy...
-"I 60-årsåldern. Ser äldre ut." -Såna roller är inte fy skam.
Pondus, erfarenhet, mognad. Alla har en roll i kampen mot Hitler.
Inte den här rollen. Han dör i tredje akten.
Mr Smith.
Mr Hilliard.
Ambrose, vi står alla till krigets tjänst.
Kriget...kriget.
Fan ta det jävla kriget!
Kriget har skummat av grädden och vi får hålla till godo med härsket spill!
Ursäkta att det tog tid. En bombkrater på Marylebone Road.
Oj, jag visste inte att det var möte.
Nej, vi försöker hålla det hemligt tills vidare.
Det verkar vara nån på mr Swains avdelning-
-som vet att nån säger att systrarna aldrig var i Dunkerque.
Att motorn gick sönder innan de lämnat brittiskt vatten.
Synd. Verkligen synd.
Ert första utkast bådade så gott.
-Men... -Så systrarna Starling ljög.
-Men spelar det nån roll? -Det är klart! Det är ju inte sant.
Sant är att de stal en båt-
-för att ge sig ut på öppet hav och in i ett krig.
-De kom aldrig fram. -På grund av motorfel.
Den sanningen får vi inte berätta. "Undergräver stridsmoralen."
-Vi väljer våra sanningar. -Bygger på en sann historia, säger vi.
Säg inte det, då. Och ni ska vara propagandist!
700 fartyg gick till Dunkerque, 338 000 man kom tillbaka.
Säg inte att det bygger på en sann historia. Det bygger på hundra. Tusen!
338 000.
Dunkerque, militärhistoriens största reträtt.
Eller miraklet som gav oss gnistan åter.
Nåja, fortsätt på samma linje. Min bil väntar.
Ni kommer inte att ångra det. Tack, mr Swain.
Buckley!
Sätt dig.
Jag bryr mig inte om att du ljög. Jag bryr mig om att du ljög för oss.
Vi hade inga pengar. Ellis ville skicka hem mig till Wales.
-Men du ville inte missa blitzen? -Förlåt.
Parfitt blir i alla fall lättad.
Hans fru Mary är invalid.
På dagen har hon en sköterska, men på natten sitter han hos henne.
När jag sa att du ville ha mer betalt trodde han att du var i hans situation.
Din man blev ju skadad i kriget i Spanien.
Ska jag...
-Ska jag komma in i morgon? -Vad vinner vi på att förlora dig?
Vem tror du annars ska skriva pjunket?
Arbetet är bra, mrs Cole.
Du sköter dig bra.
Hej, Catrin.
Hejsan.
Ellis?
Jag mötte Perry och Conroy. Har du haft besök?
Jag har fått brev.
Dokumentation av bombskador ute i landet och sen en utställning i London.
På National Gallery.
Ellis!
Går det tåg på söndagar? Jag måste tillbaka till London på måndagarna.
-Vad menar du? -Jag ska hälsa på dig.
Du ska ju följa med, dummer.
Ja, självklart.
När manuset är klart.
-Nu kan du väl hoppa av det där? -Det vill jag inte.
Jag vill inte svika dem.
Nej, det är klart.
Jag åker på måndag och är tillbaka till utställningen.
-Men det är nog inte så långt bort. -Nej, det är inte så långt bort.
Och jag ska hälsa på så ofta jag kan.
Ja...
Kalven är slut. Jag har beställt kotletter milanese...
...och semolinapudding.
-Mr Ambrose Hilliard? -Ja.
Jag heter Sophie Smith. Sammys syster.
Hans kontor... Han arbetade i går kväll. Det bombades.
De har bett mig att identifiera honom.
Jag kan inte.
Mr Hilliard?
Jag befarar att någon har gjort ett misstag.
Jag höll själv på att göra ett. Men Sammy Smith...
...saknar två fingrar på vänster hand.
Ursäkta, vi gör vårt bästa för...
...att få ihop en hel människa, för de anhörigas skull.
Är det han?
Är det er vän?
Min agent.
Ja.
Det är han.
Ni kan stanna här om ni vill.
Det är väldigt fridfullt. Vi kan säkert göra plats för er.
Tack.
God jul önskar Lily och Rose Starling. Hoppas att det går bra med filmen.
Mortimer.
Gott nytt år, mr Hilliard.
Sammy tyckte om kalven. Vad säger ni?
Det är inte kalv...
...i förkrigsbemärkelse.
Nu när Sam...
Nu när min bror är borta måste jag finna på nåt att sysselsätta mig med.
Jag har ansvar för andra.
Jag har beslutat att fortsätta med agenturen.
Jag har förstått att Sammy talade med er-
-om Bakers film om Dunkerque.
-Rollen som berusad farbror. -Nej.
Efter samtal som det här med min bror brukade jag säga:
"Vad har du att förlora på att vara ärlig?"
"Förklara för honom att han är 63, inte 36"-
-"och att hans korta berömmelse som Charnfort"...
-Charnforth! Kommissarie Charnforth. -Lugn, mr Hilliard.
Jag är alldeles lugn.
Det ni ser är kontrollerad vrede parad med kylig likgiltighet.
En av många känslor en skicklig skådespelare kan gestalta.
Tre veckors inspelning i Devon följda av tre i studio i London.
För närvarande är nio filmer planerade i brittiska studior.
Ingen av de övriga har en roll åt er.
Jag hoppas att jag delar några av min brors egenskaper.
Dock inte hans känslomässiga bindningar.
Jag behåller inte olönsamma klienter.
Kalv.
Till oss båda.
Och semolinapudding?
Utmärkt val.
-Stryk hälften. -Vilken hälft?
Den som inte behövs.
Du ser ut som om du inte har sovit på en månad.
Det var lättare när det hände varje kväll.
-Som okunnig om äktenskaplig lycka... -Bombningarna.
Inte för många tröttande resor till maken i landsorten?
Inte direkt.
Det är svårt, förstår ni. Tågen.
-Vad är det där? -Frankrike, farbror Frank.
Hitler!
-Vad fan är det? -Möte med mr Swain nu.
-Vi är snart klara med manus. -De vill prata med er allihop.
Det är väl nån konteramiral som har synpunkter på vindstyrkan.
Sa jag att mötet är i Whitehall? Krigsministeriet.
"Vi få, vi lyckliga."
"Vi vapenbröder."
"Den som i dag med mig sitt blod utgjuter blir min bror."
"De som i sängarna i England vilar förbannar ödet att de ej var med"-
-"och därför tiger still när andra talar"-
-"som stred med oss här på Sankt Crispins dag."
De dramatiska konsternas makt...
Amerika.
Mot all militär inblandning i ett krig de anser vara Europas angelägenhet.
Ni vet säkert hur många människor som går på bio varje vecka här i landet.
-30... -30 miljoner.
I Amerika är det närmare 90.
Mr Churchill är övertygad om att film-
-i synnerhet er film-
-ger oss möjlighet att skildra vår sak för det amerikanska folket.
De befarar att vi redan är besegrade. Ni ska visa att vi fortsätter kampen.
De tror att vårt land domineras av en överklasselit.
Ni ska ge en bild av ett Storbritannien-
-där vanliga arbetare är hjältar.
Men viktigast av allt är att er film...
...bygger på direkta, kvinnliga erfarenheter.
Den ska visa era amerikanska systrar-
-att det är ett krig som deras söner, män och bröder borde utkämpa.
Om Amerika ska lyssna, måste de ha nån att lyssna på.
En rollfigur som de kan identifiera sig med.
-Så vi ska stoppa in en amerikan? -Precis.
Bäst vore nån med brittisk bakgrund -Cary Grant eller Errol Flynn.
Men kriget rättar sig inte efter Hollywoods planering. För övrigt...
...tycker vi att vi har nåt bättre.
Carl Lundbeck.
Amerikansk pojke, norska förfäder.
Före kriget flög han besprutningsplan på föräldrarnas gård i Michigan.
När Tyskland invaderade Norge tog sig Carl till England och gick med i RAF.
Där har han gjort sig hemmastadd.
Inte bara laxen bör undvika kapten Lundbeck.
Hittills har han skjutit ner 24 tyska plan-
-vilket förtjänar brittiskt tack.
En äkta hjälte.
Han kan inspirera alla amerikaner.
Och som jag tror ni gossar säger: Kameran älskar honom.
Ännu mer i technicolor.
Färgfilm?
Det kan vi nog ordna.
-Det var inga amerikaner i Dunkerque. -Pedant.
Packa väskorna, du ska till Devon.
Granna kopparkanna. Blank kopparkanna.
Jag måste ha en kanna. Jag måste ha en kanna.
Granna kopparkanna.
-Jag är nästan klar. -Nej, ni är helt klar.
Om jag hör ert jävla "kanna" en jävla gång till-
-kör jag upp en i röven på er!
På tvären.
Ursäkta.
Jag skulle vilja lägga lite blekjord i håret.
Och ögonbrynen ska vara ostyriga och spreta åt olika håll.
Åt olika håll?
Jag tar hellre fyra äkta ord än 50 sidor smörja.
-Du spelar Rose. -Nej, jag spelar Rose.
Lily.
Det här är det bästa manus jag har läst på evigheter. Håller ni inte med?
Wyndham Best. Jag spelar Johnnie.
Soldaten.
Eller hjälten, om man så vill.
...en dokumentär om hamnarbetarna vid Clyde...
Alex, får jag slå mig ner?
Dokumentärfilmare och autenticitet -det härskna spillet.
Buckley, skym mig.
-Vad är det? -Farbror Frank -mr Hilliard.
-Du visste att han skulle vara här. -Ja, men inte jag.
-Hur är det med henne? -Undviker Hilliard. Otrevlig historia.
-Köttslig? -Nej!
Jaså, det där! Oroa dig inte för det. Han är skådespelare.
Om man inte recenserar eller har samlag med dem minns de en inte.
Mina damer och herrar, jag har glädjen att presentera-
-en ung man som vi är stort tack skyldiga.
Snart återlämnar vi honom till RAF där han hamnar i en helt annan hetluft.
Till dess är han vår egen amerikan.
Mr Carl Lundbeck.
-Hej. -Alex Frayle, regissör.
Trevligt att träffas.
-Wyndham Best. Jag spelar Johnnie. -Carl Lundbeck, kapten.
Hej.
Mr Hilliard.
-Mr Ambrose Hilliard. -Ja.
Sir...
Jag har sett varenda kommissarie Charnforth-film både en och två gånger.
-"Någon har gjort ett misstag." -"Ett misstag som är lätt att missa."
Ja!
Jag ska skicka ett telegram till mamma.
Han är vårt hemliga vapen. Skriv in honom. Inga ursäkter.
Och inga krognotor. Gud välsigne Amerika.
Han är väldigt stilig.
Äh, lägg av!
Vad gör en amerikan i Dunkerque?
-Eller vad gör han inte? -Strider.
-Vad är han då? -Präst?
-Nej, vi behöver en hjälte. -Reseskildrare? Journalist?
Journalist. En hårdkokt, slagfärdig murvel-
-som kan styra en båt hjältemodigt.
-Du får inte sno mer av Rose och Lily. -Jag tar inte isär handlingen heller.
Men det ironiska är...
...att de valt en dokumentärfilmare.
Han vill inte ha nån dialog, bara fisknät och lekande barn.
Tänk om det är vad amerikanen inte gör som är hjältemodigt?
Han faller för Rose, men vill inte gå emellan henne och Johnnie. Ädelt.
-Bara om han har en chans. -Det har han kanske.
Hon kanske tycker om honom för att han hade låtit henne laga propellern.
-Vad heter vår journalist? -Joe.
-Hårdkokta typer har bara efternamn. -Buckley.
Taget.
-Vad hette du före Cole? -Catherine Pugh.
-Catherine? -Catrin är den walesiska varianten.
Det var hans idé. "En vacker walesiska förtjänar ett vackert walesiskt namn."
Var hade du dragit gränsen? "Cardiff Cole"?
"Caerphilly Cole"? "Coalmine Cole"?
Hördu!
Mina pommes frites!
Catherine Pugh, du följer med mig.
Brannigan, Johnny -platser.
Nej tack.
Tystnad.
Tystnad, allihop!
Tackar.
-Ett fingerknäpp motsvarar ett skott. -Ett försiktigt knäpp, om jag får be.
Icke-skådespelare har svårt att förstå, men jag vill reagera på skott där uppe.
Inte på fingerknäpp här nere.
-Kan man tänka sig ett riktigt gevär? -Nej.
-Dags för tagning. Ljud? -Ljudet rullar.
Klar!
"Dunkerque", scen 17, första tagningen.
Lycka till, kapten Lundbeck.
Börja!
Kom, pojken! Kom!
Kom då!
Var inte dum, Johnnie! Krypskytten har en Karabiner 98 Kurz.
Bästa jäkla bössan sen Winchester 73!
Jag är hemskt ledsen, jag har glömt min replik.
Bryt!
Jisses...
23 tagningar!
-Sen tog råfilmen slut. -Krigsministeriet ville ha honom.
-Distributörerna ville ha honom. -Utan att låta honom provfilma.
Byta ut honom?
Filmen ska bidra till att plädera för nationens sak i USA.
Med jänkaren gör filmen platt fall och nationens sak likaså.
Han är en modig pojke. Skulle vi vara lika modiga?
-Hur är det med mr Baker? -Han har mist en sonson.
Påkörd av en spårvagn, på landpermis.
Det måste kännas värre när det inte tjänar nåt syfte.
Det gör det aldrig.
Varför tror du att folk gillar film?
Berättelser har struktur.
Form.
Mål och mening.
När nåt går snett ingår det ändå i en plan. Det finns en avsikt.
Till skillnad från livet.
-Du tror visst inte på mycket. -Jag trodde filmen skulle bli bra.
Hur kommer det sig att du fick börja skriva?
Parfitt.
Han skrev komedier åt Baker. Jag sålde vitsar åt honom på puben.
-Phyl tror att du är född på puben. -Jag hängde ofta på pubar som barn.
Pappa var soldat i förra kriget.
När män skickas ut i krig, mrs Cole...
...kommer en del aldrig hem.
Vissa kommer hem som hjältar.
Andra kommer hem som fulla, äckliga översittare.
Så jag drog mig undan.
-Till puben. -Eller biografen.
Jag tyckte bäst om biografen.
Ibland måste man få till en film som är värd nåt.
Värd den 1 ½ timme som publiken lägger på att se den.
Jag trodde verkligen på den här.
-Jävla jänkare. -Han hade gått an utan repliker.
Vi krymper Lundbecks repliker till ett minimum och använder berättarröst.
"Jag var inte med i upptakten till den här historien"-
-"men det hela började i ett litet fiskeläge i England."
Ja, det oartikulerade ger autenticitet.
-Han kan fortfarande inte agera. -Nej.
Men det kan Hilliard. Hilliard får instruera honom.
Med handfasta tecken, så jänkaren fattar vad han ska göra.
Mina herrar, det föreligger visst ett missförstånd.
Jag är skådespelare. Ett något förlöjligat yrke, men likafullt mitt.
Vi gestaltar liv, vilket kan förklara den utbredda missuppfattningen-
-att allt levande kan göra det vi gör.
Ni har upptäckt att så inte är fallet, för vilket jag hyser...
...den djupaste medkänsla.
Jag är skådespelare.
Jag kan bara min konst.
Om undervisning, instruktion och handfasta tecken-
-vet jag dessvärre ingenting.
Jag är ledsen att göra er besvikna.
Mr Hilliard.
Ni har rätt.
I allt ni sa. Det är en fråga om respekt.
För konsten och konstnären.
Det har fått mig inse att det är fel att göra farbror Frank till driftkucku.
Ja, han är ett fyllo och en pajas.
Men han är också alla dem som gav sina söner till ett krig-
-och nu ger sina sonsöner till ett annat.
Om vi tjänade den sanningen-
-och gav er en farbror Frank som är värd er tid och begåvning-
-undrar jag om ni vill ägna er tid och begåvning åt att hjälpa mr Lundbeck.
Och filmen.
Vi har bestämt inte hälsat ordentligt.
Catrin Cole -en av manusförfattarna.
Catrin...
...tillsammans ska vi få dem att gråta i salongen.
Ellis måste få veta att jag missar vernissagen.
Jag ska ordna med ett telegram. Det är det minsta vi kan göra.
"Tid och begåvning" var bra.
Tänkte du ut det i förväg?
Hans utställning pågår bara i två veckor.
Vi ser till att du är tillbaka innan den stänger.
Jävlar!
-Här! -Tack!
Johnnie Lumb, Kent i England. Du?
Brannigan. Tillverkad i Amerika, ingen exportvara. Jag är på väg hem.
Propellertrassel.
Om jag bara kunde skära loss det...
Fort, farbror Frank!
Hallå där!
Farbror Frank?
Jag ta...tappade kniven.
William?
Archie?
Mina...
Mina pojkar.
Vad länge...ni har varit borta.
Varför meddelade ni inte att ni var kvar i Frankrike?
Jag kunde ha hämtat er.
Jag kunde ha burit er båda två...
...hem.
Du är verkligen toppen nuförtiden.
-God natt, Buckley. -God natt, mrs Cole.
Granna kopparkanna.
-Blank kopparkanna. -Så länge sen...
Granna kopparkanna.
Där har vi det -Dunkerque.
Jösses!
Vad många vi är. De får aldrig...
Mrs Cole!
De får aldrig med oss allihop.
-Var är hon? -Bryt!
-Ta bort mr Hilliard från Dunkerque. -Leta rätt på mrs Cole!
Tågbiljett, ransoneringskort, resetillstånd.
-Lugn, mr Hilliard märker inget. -Det är inte Hilliard, det är Ellis.
Han blir besviken när jag missar vernissagen.
Struntprat, din man kan skatta sig lycklig. Det gör han säkert.
Han är inte min man.
Han är ingen annans heller, men...
Vi är egentligen inte gifta. Jag köpte ringen själv på Woolworth's.
Kär nog för att ge mig av med honom.
Men för väluppfostrad för att inte bry mig om vad andra tyckte.
Sätt fart, Hilliard letar efter dig.
Han vill diskutera farbror Franks död.
-Vad tyckte du? -För långt, men i övrigt...
Hans sista stund, han tror Brannigan och Johnnie är hans döda söner...
"Vad länge ni har varit borta."
Allvarligt?
Jag tycker nog att vi behöver lite mer bakgrundshistorik.
Jag är hemskt ledsen, men mrs Cole ska med tåget.
Personliga skäl.
-Är hon tillbaka i kväll? -Vi tar och går till sminket.
-Ni är väldigt stilig i sydväst. -Jaså?
Gin.
-Mr Hilliard kommer att bli arg. -Vi skyller på krigstransporterna.
Gubben får nöja sig med mig.
Jaha...
Platser! På era platser!
Tystnad, om jag får be! Tagning!
Ställ dig inte under några 500-kilosbomber.
Regissören vill tala med er.
Är utprovningen av hunddräkten inställd?
Han sa inte vad det gällde.
-Säg att du inte kunde hitta mig. -Jag har ju hittat er.
Nej, det har du inte.
Du är...
...utmattad. Du lutar dig mot båtens reling.
Du håller armarna om den sårade Johnnie.
Nej tack.
Du lyfter blicken och mot dig på däcket kommer...
...en skön uppenbarelse.
Och du säger...
"Försiktigt, killen är rätt illa däran."
Försiktigt, killen är rätt illa däran.
"Han snackade om nån brud som heter Nancy."
Snackade om nån brud som heter Nancy.
"Jag antar att det är du."
Jag antar att det är du.
Okej...
Börja.
Försiktigt, killen är rätt illa däran.
Han snackade om nån brud som heter Nancy.
Jag antar att det är du.
Och då svarar hon?
"Jag heter Rose, och vi är på Nancy."
Och då säger du?
Rose...
Vet ni vad?
Vore man 20 år yngre och lagd åt ett annat håll, blev man nästan frestad.
Catrin...
Catrin! Catrin, tvinga mig inte att springa.
Såna är de allihop, eller hur?
Unga, beundrande... Precis som jag var.
Du hade ett val, Cat. Och du valde inte mig.
-Jag hämtar mina saker sen. -Lägenheten är ju din.
Det är du som betalar hyran. Jag ska ändå till Manchester i morgon.
-Utställningen ska på turné. -Så den har gått bra?
-Den har gått bra. -Det gläder mig.
När jag målade dig utanför stålverket...
-Dumt att fånga dig på väg bort. -Jag vet inte det, Ellis.
Du skulle kanske inte ha gjort mig så jävla liten.
Er biljett, frun. Trevlig resa.
Nästa!
Krigsänkor!
-Krigsänkor! -Varsågod.
Krigsänkor.
Krigsänkor!
Nej, mörkrädd är inte jag
-Är du? -Är du?
Jag trivs bäst när det är mörkt, fast då med dig
När vi går ut på promenad en kväll
då är mörkret bra att ha
Vem bryr sig om att ljuset släckts
när månen lyser klart
Jag ser dig le i cigarettens glöd, fast den bilden bleknar snart
Dunkerque är klappad och klar.
Satans Dunkerque.
Och månen lyser klart
Jag ser dig le i cigarettens glöd
fast den bilden bleknar snart
Men jag ser allt som jag vill se
För månen lyser klart
Ingen grubblar
På oss biter inga larm
Men när du snubblar
så snubblar du in i min famn
För unga.
-Sammanlagd ålder. -För unga två gånger om.
Ett glas?
Bravo!
-Er tur. -Du vet att du vill, Ambrose.
Nåja, "Wild mountain thyme" i dess dur.
Här har vi den.
Nu så kommer sommartider
Man ser träden börja blomma
och hur vildtimjan skönt
växer kring den lila ljungen
Vill du gå, flickan min?
Och då går vi tillsammans
för att vildtimjan plocka
Hur var London?
Lugnt.
Inga bomber sen i tisdags.
Utställningen, menar jag.
Väldigt lyckad.
Och din konstnär?
Likaledes.
Varför stannade du inte då? Jag täckte ju upp för dig.
Jag tänkte på vad mr Hilliard sa om bakgrundshistorik till dödsscenen.
Du ljuger.
Det är dit jag skall bära
alla blommor ifrån berget
Vill du gå, flickan min?
Och då går vi tillsammans
för att vildtimjan plocka
runt omkring den lila ljungen
Bombarmåne.
Nån kommer att bli träffad.
Jaha...
Ett par dagar till i Devon.
Så London och inspelning i studio.
Och sen?
Åter till informationsfilm om morötter?
Vet inte.
Swain pratar om en långfilm till.
Flygrädsvakter.
Det behövs pjunk.
-Jag vet inte. -Här.
Jag ska ordna ett riktigt skrivbord.
Och gifta mig med dig.
Va?
-Jag är redan gift. -Nej, det är du inte.
Det där var privat. Det var ett privat samtal.
Du fick köpa ringen själv på Woolworth's.
Han ville skicka dig till Wales. Och så är han besviken på dig...?
Han är en dum jävel, men inte lika dum som du!
Herregud, han ändrade ditt namn!
-Har du ingen jävla självrespekt? -Hur vågar du?
Du vet ingenting.
-Jag vet att du förtjänar bättre. -Dig?
-Är du det bättre? -Catrin, jag...
Jag tycker att du är toppen.
Och jag tycker...
...att du är en full, äcklig översittare.
Plats på dig! Tyst!
Ni talade om kapten Lundbeck.
Han blev beordrad att göra filmen. "Så att amerikaner söker sig till RAF."
Han vill flyga igen.
Te, sir?
-Tre pence, tack. -Låt mig.
Så.
Så länge ni blir arvoderad kan ni fortsätta instruera honom.
-Arvoderad? -Jag tar upp det med mr Baker i dag.
Är det nåt annat ni vill att jag ska diskutera med honom?
Är logen fullgod?
Tillgodoses era personliga behov?
Sammy nämnde att ni inte gärna delar faciliteter med studiopersonalen.
I synnerhet inte elektriker.
Man ska inte klaga. Alla gör sitt bästa.
Och vad arbetet beträffar...
Farbror Frank har fått ganska fint gensvar.
Jag ser fram emot att få höra er åsikt.
Tack.
Slicka inte pungen bland folk!
Din vidriga byracka!
Ibland måste man vara bestämd.
-Har du saknat mig? -Du glömde din jacka i stugan.
Din lukt satt kvar jättelänge.
Men en dag var det bara farbror Franks pipa som luktade.
Fast...jag skulle förstå om saker och ting har förändrats.
-Den kulan kunde ha betytt slutet. -Johnnie...
Brannigan är en på miljonen. Jag är inte mycket att skriva hem om.
En alldaglig sort.
Alla dagar...
Alla dagar, resten av mitt liv.
Bra! Jäkligt bra så här långt.
Och bättre blir det när filmen är färgsatt.
Är amerikanens tänder äkta, tro?
Om studioscenerna går hälften så bra, blir den här filmen en triumf.
Det finns dock en sak som oroar... -PM, tack.
...våra amerikanska distributörer.
Jag ber er ta in vad som sägs utan förlöjliganden, Buckley.
"Amerikanska biografbesökare vill bli slagna med häpnad."
"Smällar, krockar, ambulanser i snäva kurvor. Det gäller även romantiken."
"Det ni kallar underdrift uppfattas som brist på glöd."
Amerikanerna menar att det nuvarande slutet-
-är för subtilt och för...återhållet.
Återhållet? Det är ju ett stridsrop.
Deras främsta invändning rör det man grovt kan kalla...triangeldramat.
Men med tanke på hemmafronten får hon inte välja amerikanen.
-Det beror på tänderna. -Det må så vara.
Men alla vill ha en moraliskt fläckfri-
-och romantiskt tillfredsställande upplösning.
Om mrs Cole kan fortsätta sitt fina arbete med Hilliard på plats-
-kan Buckley och jag tackla det nya slutet.
-Det är trevligt i studion. -Utmärkt.
Utmärkt!
Sakta framåt. Två steg.
Titta åt sidan. Nej, åt vänster. Mot kameran.
Du höjer blicken när planet kommer.
Får vi be om en Stukabombare?
Johnnie är träffad!
-Strålkastare hitåt. -Kan ni flytta er?
Vi ska upp med den här bjässen.
Te!
Se upp. Nån som vill ha en kopp te?
Det var riktigt övertygande, eller hur?
Jag säger då det. Är det där fruktkakor?
-De undrar när det är klart. -Vi är på god väg.
Ni säger att det nya slutet...
-Det är nästan klart. -Meddela när det är det.
-Adjö, Parfitt. -Mrs Cole.
-Ska vi leta upp sminkösen? -Jag antar det.
Här kommer den. Se upp!
En cigarett?
Såja, och så rätar vi upp den. Räta upp den.
Så där, ja.
Jag har aldrig förstått vitsen med män, men det är hemskt att se dig trängta.
Jag trängtar inte.
-Ellis flyttade för flera veckor sen. -Jag tänker inte på Ellis.
Förlåt.
Det är bara...
När vi filmade i Devon verkade du alltid så...
...levande.
Jag är kanske bara sentimental.
Min hyresvärdinna dödades i går.
Jag hörde hennes man gråta.
Hela natten.
Nu när livet är så skört är det synd att slösa bort det.
Jag undrar, på sidan...
...76...
De börjar bli oroliga.
Över slutet.
Spionerar du för ministeriet nu?
Är det det?
Får jag...?
Förlåt. Förlåt, det var inte meningen.
Strunt i det. Det är inte värt det.
-Vad tycks? -Det är inget vidare.
Det är inte vidare mycket...Buckley.
Det är inte ditt fel.
Verkligen inte.
Det är bäst du går hem.
Utomhusscen tåg/station.
SLUT
Fullmåne. Molnfri himmel.
En man sitter vid stranden. Ett gräl har utspelats.
En kvinna går sin väg.
Nu vänder hon tillbaka.
Jag menade inte det jag sa.
Förresten sa du värre saker.
Det var en förklaring.
"Dum jävel" var bra.
Hade du tänkt ut det i förväg?
Muckar ni gräl, mrs Cole?
Nej.
Jag försöker bara säga att...
Om allt det här tog slut...
...gnabbet, pikarna, förolämpningarna och grälen...
...skulle jag sakna det.
Även om jag var död...
...skulle jag sakna det.
Dialog enligt Catrin Cole.
Den tar aldrig slut.
Stryk hälften.
-Vilken hälft? -Den du inte behöver.
Låt gå för det.
Jag skulle sakna dig.
Sakna dig mer än jag kan säga.
Mrs Cole?
Ta det vackert.
Mrs Cole...
-Jag trodde ni låg här under. -Jag var på kontoret.
Kommer in från vänster!
Jag behöver kanske låna kläder.
Prata med kostymören, men hon kan vara grinig.
Studio 4 bombades i går. Hennes tyska uniformer är förstörda.
De värsta bombningarna hittills. Wimbledon är visst jämnat med marken.
Rekvisitören är inte här, elassistenten ligger på sjukhus, passaren saknas...
Den kränger, vi får kanske surra den.
Det blir tårar före kvällningen, sanna mina ord.
Chick!
Kan vi spara den strålkastaren tills vi filmar?
Ursäkta, mr Hilliard!
-Mer? -Mycket mer. Han badar aldrig.
Ändring. Vi går direkt från Franks mayday till Johnnie och propellern.
-Rex, vi behöver dig här borta. -Jag kommer!
Vad gäller saken, sir?
Försiktigt!
Se upp där. Akta vajrarna, tack.
Jag trodde du var på kontoret.
Jag var det.
Jag läste ditt slut.
Du sydde ihop det.
-Du var nästan klar. -Inte i närheten.
Jag har varit oduglig i veckor.
Jag läste det andra också.
Jaså?
Vad tyckte du?
Lite oklart. Jag vet inte riktigt vart det bär.
Nej...
Det vet inte jag heller.
Smulor.
Leta reda på mrs Cole. Jag vill tala med henne.
Mrs Cole!
Har nån sett mrs Cole?
Kom, innan de hittar oss. Vi gömmer oss nånstans.
Mrs Cole!
Chefen vill pröva utan Franks repliker. "Vi tappar visuell spänning."
Mr Hilliard pratar om storyns okränkbarhet.
Han spelar scenen enligt ert manus eller inte alls.
-Ingen har sovit, och... -Visst, jag kommer.
Nej, låt mig sköta det. Lägger Hilliard beslag på dig, blir du borta i timmar.
Och det hade jag hoppats få göra.
Se upp för bjässen, den svajar lite.
Luta er inte mot den!
-Rör er inte! -Buckley!
Rör er inte! Stå kvar tills vi får lite ljus.
Stå kvar!
Snart gryning.
Johnnie har försökt laga motorn, men han blir svagare för varje minut.
Och vi vet att de tyska planen kommer när solen går upp.
SCEN SAKNAS
Ingen vill vara här.
Men det är en lucka i filmen. En strandad båt, en trasig propeller-
-ingen som kan laga den, och ingen Tom Buckley.
Kanske en omtagning.
Ambrose Hilliard är fortfarande gipsad, Wyndham Best är på Nordatlanten-
-och Carl Lundbeck är hos RAF igen.
Kan nån av fransoserna göra det?
Rädda oss som vi räddade dem?
Det känns inte rätt, med stridsmoralen i åtanke.
Vi kan panorera över soldaterna och inte visa vem som lagar...
Manuset är bra, mrs Cole.
Ingen av dem hade gjort det bättre.
Du är toppen nuförtiden.
Rose kan göra det.
Rose kan rensa propellern.
Cerberus, sitt.
Rugelach.
Och kogel mogel.
Så att ni återfår styrkan till premiären.
Jag har fått flera oväntade erbjudanden i veckan.
Så trevligt för er...
Jag talar inte om erotiska närmanden.
Det var förfrågningar om när ni är tillgänglig igen.
Läs här och lämna ett utlåtande.
Ni blir tydligen utskriven om några dagar.
Ni lär inte vara i stånd att klara er själv.
Jag...
Jag föreslår att vi gör i ordning ett rum i lägenheten för ert bruk.
Några veckors omvårdnad skulle göra gott...
...för er karriär.
-Ni är alltjämt stilig, mr Hilliard. -Jo...
Men ni har fallit offer för en viss avmagring.
Men det kan vi får bukt med, tillsammans.
Tack, mr Hilliard.
Mina damer, tack.
Man tackar.
Antalet repliker kvittar. Hellre fyra ärliga ord än 50 sidor smörja.
Anmärkningsvärt god uppslutning, mr Frayle.
Hejsan. Är det...? -Gratulerar, bra gjort!
-God afton. -Så tjusig ni är, miss Moore.
Och mrs Cole?
-Kommer hon? -Jag försökte.
Miss Pugh, er farbror är här.
Hyresvärdinnan såg inte ut att samtycka till herrbesök.
Hon är den första på veckor som inte känt igen mig.
Hon gillar inte film.
Ogudaktigt.
-Charmerande. -Från Rose och Lily.
De riktiga Rose och Lily.
De har gått med i hemvärnet.
Rose tänkte att om hon kunde laga en propeller på film-
-borde hon kunna lära sig reparera en motor i verkligheten.
De är mekaniker båda två nu.
Baker planerar en ny film.
Flygrädsvakter.
Han vill ha mig med och ger mig fria tyglar med rollen. Jag tänkte mig...
...en inbrottstjuv som nyligen har lagt av.
Skicklig vid räddningsinsatser.
Han tar sig in och ut överallt.
Men i händerna på fel författare...
Så jag undrar om ni kan tänka er att ägna er tid och begåvning åt...
Jag gör inte sånt längre.
Jag kan bara inte.
Ni får såpa i ögonen.
Här.
Min agents.
Ni och jag får möjligheter för att alla unga män är borta.
Eller dör.
Men att vända möjligheterna ryggen...
...också om man har lidit en stor förlust...
...vore inte det att ge döden herravälde över livet?
Har ni sett den än? Vår film.
Det borde ni göra. Den är väldigt bra.
Jag är hemskt bra.
Det är ni med.
Anropar alla mindre båtar.
Sjövärdiga båtar ska anmäla sig till den lokala hamnkaptenen.
Dunkerque? Lily, de ska nog hämta dem.
Då behöver de alla båtar de kan få, eller hur?
Nancy!
Kom, pojken! Kom!
-Var inte dum! Det är en krypskytt. -Han ska inte få skjuta en hund!
-Vad är det där? -Frankrike, farbror Frank.
-Dunkerque. -Jösses!
Vad många vi är. De får aldrig med oss allihop.
Hitler...
Hitler!
Vem fan tror han att han är?!
Vem tusan tror du att du är?
Johnnie!
Tack, farfar. Du är värd en medalj.
Gud välsigne dig.
Johnnie...
-Johnnie! -Försiktigt. Han är rätt illa däran.
Han snackade om en brud som heter Nancy. Jag antar att det är du.
Jag heter Rose. Vi är på Nancy.
Rose...
Nåt har fastnat i propellern.
Om jag bara kunde...skära loss det.
Låtsas att du är Errol Flynn. Han klarar allt.
Jag fick loss det!
Hon rör sig!
Kom igen, min sköna!
Hon klarar det.
Mr Brannigan, tack för för att ni tog med Johnnie hem.
Glöm "mister", där hemma säger de Gene.
Tack, Gene.
Säg mig...
En annan tid, en annan plats... Kunde det ha blivit jag?
Kanske.
Men det vore en värld utan Johnnie.
Och den världen vill jag inte leva i.
Har du nån gång tittat på nåt som du velat ha mer än nåt annat-
-och vetat att du aldrig kan få det?
Det har jag.
Det tar kål på en, eller fyller en med en eld som brinner livet ut.
Jag var inte med när det hela började men jag åker inte förrän det är slut.
För jag vet nu att det måste bli rätt sorts slut.
Ett slut som är värt att kämpa för.
Fröken?
Vill ni se den igen?
-Andra gången skrattar man mer. -Jag har sett den fem gånger.
Det är vår film, eller hur? Det är våra flickor.
Tack, men jag måste tillbaka till jobbet.
Vad för jobb?
Flygrädsvakter.
De vill ha ett utkast.
Och de undrar över rollfigurer, utöver Hilliard som inbrottstjuv.
Tre flickor med olika bakgrund.
En nunna, en balettflicka, en brottare.
-Om ni stressar oss får ni sånt. -Män?
-Vem ska flickorna annars bli kära i? -Varann?
-Vi har några titlar. -"Attack från ovan", "Himmel i brand".
-De vill ha en kvinnlig vinkel igen. -"Tallulah får en hjälm".
-"Flickor som de"? -"Flickor som du"?
"Flickor som vi"?
-Ni behöver ett slut. -Vi arbetar på det.
-Se till att det blir lyckligt. -Det blir det.